(1824—1907)
- po tomto škótskom fyzikovi je nazvaná termodynamická teplotná stupnica
- narodil sa 26. júna 1824 v Belfaste, Írsko
- zomrel 17. decembra 1907 v Netherhalle (blízko Largs), Ayrshire, Škótsko
- Thomsonov otec bol profesorom matematiky na univerzite v Glasgowe, na ktorej
W. Thomson začal študovať ako desaťročný
- ako sedemnásťročný odišiel na univerzitu do Cambridgi, kde sa sústredil na štúdium matematiky. Zároveň začínal pravidelne publikovať prvé originálne vedecké práce.
Po skončení štúdia v Cambridgi Thomson podnikol niekoľkomesačnú
študijnú cestu do Francúzska a po návrate z nej ako 22-ročný sa stal
roku 1846 vedúcim katedry fyziky a profesorom na univerzite v Glasgowe, kde
potom nepretržite pracoval 53 rokov. Veľmi skoro sa stal uznávaným vedcom:
22-ročného ho zvolili za člena Kráľovskej spoločnosti v Edinburghu,
26-ročného za člena Kráľovskej spoločnosti v Londýne. Hlavnou oblasťou
jeho odborných záujmov vo fyzike sa stala termodynamika - náuka o teple.
Prvú vedeckú prácu v tejto
oblasti vedy publikoval ako 15-ročný.
Jedným z najdôležitejších
problémov v tých časoch bolo vytvorenie absolútnej termodynamickej
teplotnej stupnice, pomocou ktorej by bolo možné merať stupeň nahriatia
alebo ochladnutia telies. Thomson prišiel k záveru, že musí existovať
dolná hranica ochladnutia telies, čiže univerzálna a prirodzená teplotná
nula. Thomson zistil, že absolútna nula teploty zodpovedá v Celziovej
teplotnej stupnici — 273.15 oC.
Thomson bol nielen vynikajúcim fyzikom, ale so záujmom sa
venoval aj riešeniu praktických otázok. Veľké zásluhy mal na skonštruovaní
a uvedení do prevádzky transatlantických káblov, navrhol vyrobiť veľmi
citlivé meracie prístroje a podobne. Za túto prácu mu mestská rada v
Glasgowe udelila titul rytiera a čestného občana mesta. Za celoživotnú
vedeckú prácu Thomsona britská kráľovná Viktória vymenovala za lorda
Kelvina podľa rieky Kelvin, ktorá preteká pod múrmi univerzity v Glasgowe.